Kod svart: för många patienter för att resurserna ska räcka till.
En akutmottagning drabbas i snitt fem gånger per år.
På Angels Memorial i L.A. sker det 300 gånger per år.
Hej, ST-läkare. Dr Rorish är på väg. Ni får nöja er med mig så länge.
Jag heter Jesse Sallander och är er mamma.
Jag är chefssjuksköterska, och mamma vet allt som pågår här hemma.
Försöker ni dölja nåt får mamma reda på det.
Är ni smartare än mamma för att ni har läkarexamen? Det är ni inte.
Mamma vet när ni ljuger, gråter och dör.
Jag lär er vad som är rätt och fel, och jag ska se till att ni inte tror-
-att ni aldrig kan göra fel.
Kan ni städa upp här?
- Är du ST-läkare? - Ja, precis som du. Christa.
- Mario. Var studerade du? - UCLA. Billigt.
Det vet jag inget om. Jag får betala av lånen tills jag är i din ålder.
Tack.
Tusentals nya läkare ansöker varje år om att få lära sig akutsjukvård-
- i denna katedral som ni nu ska få besöka.
Här är anledningen till att ni är här.
Landets mest berömda sjukhusavdelning.
Här såg akutsjukvården först dagens ljus.
Här bokade säkerhetstjänsten en säng åt presidenten när han var i L.A.
Det här är akutavdelningen på Angels Memorial.
I ytterkanten ligger patienter som inte tänker dö på några minuter.
Här inne ligger de som försöker dö just nu.
Det här är kärnan.
Folk kommer hit av en enda anledning - att få uppleva ett sista mirakel.
Mamma har en regel som är viktigare än alla de andra.
Ställ alla dumma frågor till mig, för ni är för rädda för att fråga pappa.
Fråga hellre mig än bryt mot den första regeln.
Ni får inte under några omständigheter-
-döda en gäst hemma hos mig.
Vem är "pappa"?
- Nån ringer på dörren! - En avsläppt homeboy.
Det är pappa.
- Vad är en "avsläppt homeboy"? - En avsläppt gängmedlem.
- Det låter rasistiskt. - De hittade på det själva.
- Herregud! - Han blöder här fram.
- Kolla bak! - Ingen i baksätet.
- Skottsår i halsen. Lyft ut honom. - Rulla fram båren.
Gå till andra sidan och putta med båda benen.
Akta huvudet. En gång till.
- Du, hoppa upp på honom. - Jag kan göra det.
Upp med dig.
Ner med fingret. Den där masken som försöker smita är halspulsådern.
Ditt finger är det enda som håller honom vid liv.
Det rör sig om sekunder. Tvekar ni, så kan folk dö.
Jag behöver en sugpump. Aktivera traumateamet och hämta blod.
Uppfattat.
Skottsår. Jag vet inte om det är fler än ett.
Kolla efter hjärnskador med SEP!
Bedövning med etomidate, 20 mg. 140 mg succinylkolin.
- Klart. - Injicera nu, tack.
- Ska jag förbereda för transfusion? - Nej, massera hjärtat.
- Men han förlorar så mycket blod. - Få i gång hjärtat.
Sluta så att jag kan intubera.
Varför utför vi ingen transfusion?
Ingen? Det tar en timme - han har inte en timme på sig.
- Han behöver typ 0, det har vi här. - Det är så mycket blod.
- Han kommer att förlora mer än så. - Vänta, hon har rätt.
Det tar en timme att operera ådern, han hinner dö innan dess.
Det är fredag, mamma. Vi behöver blod.
- Ska ni låta honom dö? - Vad är det som pågår här?
Jag behöver en vaskulär kateter och saltlösning.
- Leanne, får jag prata med dig? - Vet nån vad jag gör?
Vet nån? Jag ersätter patientens blod med iskall saltlösning. Varför?
- Dr Hudson, svart, inget socker. - Det är en man som ligger där.
Du, kan du prata nu?
Du gör honom skendöd genom hypotermi så att ni hinner operera.
Bingo! - Du har rätt, vi ska döda honom så att vi kan rädda honom.
Okej, släpp nu.
- Det är experimentellt. - Så spännande!
- Du är ju chef för akuten, Mark. - Patienten överlevde ju, Neal.
Den här gången, ja. Det som hände Leanne var fruktansvärt.
Men hon får fler ST-läkare att hoppa av än nån annan.
Hon är farlig och vårdslös. Hon har utretts fyra gånger...
Hon har friats fyra gånger. Vart vill du komma?
Hon är inte sig lik.
Det var en tragisk olycka, men ilskan hjälpte henne.
Fler hoppar av, men de som klarar av henne lyckas bättre sen.
Hon utbildar toppenläkare. Och jag älskar henne.
- Du ville prata med mig? - Hur mår din skendöde patient?
Halspulsådern sys ihop, och allt blod är tillbaka.
- Säg inte emot framför ST-läkarna. - Den här gamla damen reser sig.
Du får inte göra så!
Han hade båda fötterna i graven, och jag räddade honom.
Du brukade säga att de är människor och inte troféer.
Akta dig, jag vet bättre än du att han är en person med en egen familj-
- som ber att deras son ska behandlas av en läkare som vill rädda hans liv.
Inte av en blyg läkare som bryr sig mer om reglerna.
- Jaha, de vill ha dig? - Nej, du är läkaren de vill ha.
Jag är läkaren de behöver.
Kul. Fyrtio patienter har kommit in under vår lilla trekant.
Om ingen tänker klä av sig får ni gå tillbaka till jobbet.
Neal, din patient.
- Du var lite hård mot honom. - Vi är inte deras vän eller psykolog.
- Vi är läkare. Han är förvirrad. - Nej. Han bryr sig om dig och dem.
Och du har bara dig själv att skylla.
KL. 20.10, KOD: GUL
- Ramlade du av brädan? - Jag tror att den är bruten.
- Är du påtänd? - Vadå? Vill du ha lite?
Håll koll på väntetiderna. Tänk på patienterna men även på de här ute.
De kanske behöver er mer.
- Angus Leighton. - Malaya Pineda.
Är du Mike Leightons bror? Jag var student här när han var ST-läkare.
Mike var superstjärna.
Han sket i sängen på kollo. Han var förvisso 12...
Vi har tre prioriteringskategorier: ESI 1, 2 och 3.
ESI 1: akut. Skottsår, hjärtinfarkt. 2: inte krisläge. Lunginflammation.
ESI 3: influensa, migrän, skärsår.
- Får vi egna patienter i dag? - Ni ska bara assistera.
Om det inte står "kod svart" på tavlan, för då är halva L.A. här.
- Läkare, en 75-årig man som svamlar. - Han behöver nog trombolys.
- Dr Leighton? - Jag tror att han behöver trombolys.
- Gå med och försök att inte döda nån. - Jag vill gärna observera.
Så trevligt. - Gå.
Gå till expeditionen. Två på väg in, en i kritiskt tillstånd.
Du och du, följ med. - Jesse, hitta nåt åt Pineda.
- Varför ignorerar hon mig? - Du var elev här.
Slappna av lite. Är det här ditt stora "jag är läkare" -ögonblick?
- Ja. - Bra, för jag behöver en hjälte.
Jag väntar på en hjälte ända in på småtimmarna...
She gotta be fast, and she gotta be strong and fresh from the fight
Var inte blyg. I need a hero! Vi hittar en läkare du kan besvära.
Någon som... needs a hero! Looking for a hero!
- Leanne? - Dr Savetti och dr Lorenson.
Grattis, ni får lära av de bästa.
- Jag menade inte det jag sa. - Jo.
- Vi har bara olika inställning. - Så har det inte alltid varit.
- Icke mottaglig, huvudskada, skärsår. - Ariel. Skärsår och glas överallt.
- Pappa! - Nej.
- Kommer han att dö? - Nej.
- Vill du ha raka svar? Vad heter du? - Ariel.
Ariel, dr Rorish. Vi vet inte varför din pappa är medvetslös.
Med din tillåtelse vill jag ta in honom och ta reda på det.
- Okej? - Okej.
Ljug aldrig för en patient. Hon är ung men har rätt att veta sanningen.
Ett, två, tre. Var försiktiga.
Lägg ner honom försiktigt.
Svag puls, blodtrycket på 60/30. Epinefrin?
Ja tack.
- Vad säger du? - Medvetslös, varm - spinal chock.
- Du vill inte undersöka vidare? - Nej, det är rätt lätt.
Vad säger du? Rätt lätt?
- Nål. - Tack.
- Är han 1-1-1? - Ja.
Villrådighet kan vara dödligt här.
När någon frågar om du vill undersöka mer-
- ska du svara samma sak som när någon erbjuder dig en mintpastill: ja.
- Vad är 1-1-1? - Jag antog att det var koma-skalan.
Han är hjärndöd. Stackars flicka.
Ariel, du måste ringa din moster. Hon kan inte flyga hit förrän i morgon.
Jag vill veta att pappa klarar sig först.
Hon tog det inte så bra när mamma dog.
- Hur tog du det? - Jag var bara åtta, så...
Kommer pappas läkare snart?
Jag ska kolla.
Här är min mobil. Ring din moster.
Hon kommer att må bättre när hon får höra din röst.
- Jag förstod honom inte. - Det kallas expressiv afasi.
Ordröra. Han tycker att det låter rätt, men orden kommer ut i oordning.
Aktivera stroketeamet. - Dräng, du nämnde trombolys.
Ja. Symtomen pekade på MCA-stroke.
Det tror jag med.
Mr och mrs Cleery, trombolys är som en mirakeldrog-
- som kan spränga proppen och upphäva stroken.
Men bara om det inte finns nån blödning i hjärnan. Vi måste röntga.
Det krävs inte tolv stycken för att röntga. Sprid ut er.
Dräng, se om du kan hjälpa sköterskorna.
- När de har röntgat kan du gipsa. - Bara gipsa?
- Den här. - Visst. Vänta, var ligger röntgen?
Säg inget till nån.
- Han är hjärndöd. - Åh, nej. Hon är ensam till i morgon.
- Socialen får väl hämta henne. - Det kan ta flera timmar.
Det är värre än så. Han är organdonator.
- Då måste vi berätta för henne nu. - Neal... Neal.
- Jag borde berätta för henne. - Hon är ju min patient.
- Jag lovade. - Det blir inte lätt.
Skyddar du mig eller henne? Han var min patient. Vi gör det ihop.
- Är han vaken? - Ariel, han hade allvarliga skador.
- Flera av dem såg vi inte först. - Vad... Vad menar du?
Det här är inte lätt att säga...
- Jag är ledsen. - För vadå?
- Vi kunde inte rädda honom. - Jag förstår inte.
- Din pappa dog, Ariel. - Tekniskt sett. Han är hjärndöd.
- Så han är inte död? - Nej, men maskinerna håller honom...
- Vad menar du? - Jag förklarar...
Nej! Du skulle ju ge mig raka svar. Är han död men ändå inte?
- Jag vill se honom! - Snälla, sätt dig ner.
Din pappa valde att bli organdonator. Maskinerna håller organen i gång.
Han vaknar aldrig mer. Han är borta, gumman. Jag är ledsen.
Nej, ni får inte hans organ. Jag är hans dotter, och jag säger nej.
- Det är tyvärr inte upp till dig. - Du struntar i min pappa och mig.
- Du vill bara skära upp honom. - Ariel, så är det inte alls.
Håll tyst! Håll tyst!
Förlåt...
Transplantationsteamet är på väg.
Jag skulle vilja säga att du ser fantastisk ut. Fast det vore lögn.
Du ser ut som om du har råkat ut för kölhalning.
- Du behöver inga fler skrattrynkor. - Har du sett dig själv i spegeln?
- Jag vill krossa dig med kärlek. - Och jag vill ge dig en snyting.
Tillbaka till jobbet, då! Det kanske blir "kod svart" i kväll.
Vi kan börja trombolysbehandlingen.
- Vad finns det för risker? - Bara 7 % upplever miraklet.
Fast det är också 7 % som får blödningar i andra delar av kroppen.
Då kan vi kanske inte stoppa dem.
- Och om vi inte gör nåt alls? - Då fortsätter det så här.
Och det kanske blir ännu värre.
Hannah, vem står näst på tur?
26-åring, gravid, luftvägsinfektion.
Låter som influensa. - Undersök och kom till mig sen.
- Varför kan du så mycket? - Det kan jag inte.
- Är det här din andra ST? - Vad menar du?
- Är du redan klar som läkare? - Nej, jag har varit fru och mamma.
- Fru och mamma? Klarar du av detta? - Hur gammal tror du att jag är?
Jag menar bara att akutavdelningen på Angels Memorial är tuff nog...
- För de som är unga? - För obundna.
- Känn dig inte underordnad. - Va?
Vi går och undersöker patienten, för vi kanske lär oss nåt båda två.
Huvudvärken är värst. Pannrummet i huset låter så hemskt.
- Kan ni ge mig nåt? - Du är höggravid, bara paracetamol.
Det funkar inte.
Tar du droger igen?
- Du har ju ärr på armarna. - Det har inte du med att göra!
- Jag försöker bara hjälpa till. - Du är en skitstövel!
Ta det lugnt. Han ska gå nu. - Kan jag få prata med dig?
- Vad var det där om? - Heroinabstinens känns som influensa.
- Det kan du inte veta. - Hon har ju inte feber.
Har du erfarenhet av abstinens?
Jag vet mer om det här än du. Det var länge sen, och jag tog mig ur det.
- Har ni inget att göra? - Vi är oense om en patient.
- Vem? - Vi borde testa för heroin.
- Vad tycker du? - Jag vet inte. Om jag får mer tid...
Ni har inte mer tid. Och drogtestet påverkar inte vad vi gör med henne.
Även om hon har beroendeproblem kan vi inte hjälpa henne på akuten.
En bra poäng med febern, men jag tror inte att det är heroin.
- Vi borde testa för droger. - Du hörde vad hon sa.
Hon sa att villrådighet kan vara dödligt. Vi kan rädda patientens liv.
- Malaya, du kommer att älska det här. - Det låter spännande!
Du förstår tydligen inte mitt modersmål: sarkasm.
- Kom igen, håll upp armen. - Gå till Guthries strokepatient.
- Malaya gipsar. - Ska han få ge trombolys?
Och jag får göra en sjuksköterskesyssla?
- Jag menade inte... - Inga jobb är för stora eller små.
- Dr Leighton, gå. - Ja.
Jag ska inte gå. Nej, jag skojar. Det är klart att jag går.
- Vad är det med skejtaren? - Han sover ruset av sig.
Gå. Trombolysen kan inte vänta.
- Hur snart vet vi om det funkar? - Det tar bara några sekunder.
Kom igen, trolla för oss.
Mr Cleery, försök tala.
Jag älskar dig.
Abrakadabra. Det är därför vi är här, dräng.
Glöm aldrig det.
KL. 03.12, KOD: RÖD
Det är okej. Ta det lugnt!
- En tioårig pojke, svårt att andas. - Han har inte ätit nåt konstigt.
- Var kommer ni ifrån? - Norge.
- Hans lunga har kollapsat. - Hur vet du det?
Det är genetiskt väldigt vanligt i Norge.
- Venkateter, tack! - Jag behöver fler sköterskor!
Jag fixar!
Akta huvudet. Rulla in honom.
- Vad heter er son? - Basti, smeknamn för Sebastian.
Du kommer att klara dig. Vi släpper ut lite luft, så mår du bättre snart.
Transplantationsteamet har hämtat Ariels pappa.
Vi sätter in en kateter i Bastis bröst för att lätta på trycket.
Hon vill prata med dig. Hon litar på dig.
Nej, det gör hon inte. - Angus, sätt in katetern.
- Vad gör du? - Jag hjälper dig. Du ska snitta.
Jag tar hand om det här. Gå och prata med henne.
Hon är också patient. Gå och prata med henne.
Jag har klåda, men ingen bryr sig. Ingen bryr sig om era problem heller.
Sebastian, andas lugnt. Kan du göra det, är du snäll?
- Vad gör han här? - Vems patient är det?
Min.
Han har en skallskada! Jag behöver en bår.
Nu är det officiellt "kod svart". Gud hjälpe oss!
Precis. Vi behöver en neurokirurg. Det är klart vi ska röntga, Natalie.
Jag vet, men jag behöver en neurokirurg nu.
Jag tror att han har inre blödningar, Natalie.
- Hör här... - Klar för röntgen!
Okej, då flyttar vi honom. - Jesse, en enkel kateter i bröstet.
- Vänta... Går du? - Du klarar det här själv. - Jesse.
Mamma står i köket.
Koncentrera dig. Du klarar det här.
- Okej, katetern är i. - Men blodtrycket sjunker.
Varför fungerar det inte?
Det kanske är fel på katetern.
Det är inte fel på katetern, den har bara fastnat.
- Gör nåt! Han andas inte. - Angus.
Flytta på honom. Dra i katetern.
- Vi behöver en läkare. - Jag är läkare.
Det är du med. Den har bara fastnat i vävnaden.
Dra lite försiktigt, bara.
Bra jobbat, dr Pineda. - Er pojke kommer att klara sig.
Jag behöver suturtråd.
Ocklusivförband, tack.
Dr Rorish avbokade drogtestet. Patienten har ändå stuckit. Ledsen!
Det tyder på epiduralt hematom. Nej, jag vill inte dröja!
- Dr Rorish, jag vet att du är arg... - Du struntade i en läkares order.
Du sa att villrådighet kan vara dödligt. Min patient...
Du har inga patienter. Det är din första dag, så det är mina patienter.
Om jag inte kan lita på dig kan du lika gärna gå. Hej då, Christa.
- Va? - Åk hem. Det är slut.
Ja, jag är kvar. Nån måste borra ett hål...
Hon sparkade mig.
- Sa du att jag visste? - Nej, Mario.
Jag körde lastbil för att ha råd med studierna, och andades in diesel...
- Vänta. Dieselångor. Herregud! - Vadå?
Tänk om det är kolmonoxidförgiftning! Hon bor ovanför ett pannrum.
Herregud, Mario, jag skulle kunna kyssa dig. Vänta.
KL. 06.10, KOD: SVART
Lastbilen körde över benet, det är brutet på fyra ställen.
- Vad heter du? - Wayne. Jag har ingen känsel i benet.
Benen klämmer åt en nerv. Vi ska hjälpa dig.
Venkateter, tack. 20 mg morfin.
- Vad ska du göra med den? - Renovera.
Foten är kall, ingen puls här nere. Vi måste räta på benet.
- Du kan inte borra i pojkens huvud. - Jag måste dränera.
- Ett, två, tre. - Ibland måste man leka cowboy, Neal.
Du måste ha hjälp om du ska räta på det. - Mario, kom hit.
Wayne, det här hjälper mot smärtan.
Dr Rorish, en av dina ST-läkare ringer från en ambulans.
- Det är blondinen. - Christa?
Det är kolmonoxidförgiftning. Hon är medvetslös, hon får syre...
- Ta ett djupt andetag. - Svag puls, blodtrycket sjunker.
- Patientens tillstånd är kritiskt. - Hon är gravid.
- När kommer du fram? - Inte snart.
- Du kommer inte att gilla det här. - Gör kejsarsnitt. Lek lite cowboy.
- Ska Christa göra kejsarsnitt? - Mario, vi försöker rädda hans ben.
- Ni får operera. - Det kan jag inte.
Jo, det kan du. Du har sett många såna här.
Ta ett djupt andetag. - Christa, se till att patienten är medvetslös.
Det blir inte svårt.
- Ortopeden måste operera efteråt. - Efter vadå?
Håll ner höften. - Jesse, kom hit.
Blodtrycket sjunker. Jag behöver Jesse här.
Är alla klara?
Ett, två, tre.
Pulsen blir allt svagare.
Christa, börja med ett snitt i magen ända ner till blygdbensfogen.
- Städare till gång 3! - Snitta genom alla fem lager i buken.
- Städa upp här. - Blodtrycket sjunker.
- Det är okej. Koncentrera dig. - Gör snittet nu.
Christa, du kommer att se nåt som glänser. Det är inte livmodern.
- Det är blåsan. - Skär inte sönder den, flytta på den.
Blodtrycket sjunker.
- Leanne? - Jag är nästan där.
- Pulsen blir svagare. - Jag vet. Nästan där.
- Jag ser livmodern. - Vänta.
- Vänta? - Nästan där...
- Dräneras han? - Vet inte.
Nästan...
Dr Rorish!
- Där! - Hjärtat slår, pupillerna reagerar.
- Christa, snitta livmodern. - Akta de laterala blodkärlen.
Herregud. Okej.
Stick in handen så fort du kan, men var försiktig.
Känn efter barnet. Nu.
Jag tror att jag känner det. Okej. Jag har det.
Jag har henne!
Vad fin hon är!
Jösses.
- Okej, vi har en operationssal. - Min patient är stabil. Gå, du.
Då flyttar vi på honom.
Tror du att dr Rorish ignorerar dig för att hon inte litar på dig?
Det är tvärtom. Hon vet att du är bra, det är oss andra hon testar.
Och jag klarar nog inte det testet.
Vad pratar du om? Du kan din sak.
Du måste bara tro på dig själv.
Du frågade hur jag kom in. Pappa sitter i sjukhusets styrelse.
Min bror sa aldrig nåt. Han trodde att ingen skulle ta honom på allvar.
Inte för att det spelar nån roll. Han är som gjord för det här.
Men jag är inte som han.
- Vad gör du här, då? - Jag hatar psykiatri. Hatade det.
Jag ville ha nåt mer spännande. Jag ville ha det Mike hade.
När pappa sa att han kunde fixa in mig så tog jag chansen.
Stort misstag.
Vet ni att det här stället grundades 1932?
Lamporna var så svaga att de satte in fönster så att de såg vad de gjorde.
Kan ni tänka er?
Vilken natt! Först räddade ni nån, sen var det nära att ni dödade nån.
Två, faktiskt. Jag missade ett epiduralt hematom.
Jag missade det också.
Det låter som en vanlig natt på det här stället.
Du gjorde bra ifrån dig.
Du med.
- Mamman kommer att klara sig. - Tack och lov.
Får jag fråga dig om nåt personligt? Vad gör du här?
- Ursäkta? - Landets tuffaste ST-tjänst.
- De flesta är i tjugoårsåldern... - Min son dog. Hjärntumör.
Man lär sig mycket när ens barn blir sjukt.
Så jag tänkte att jag borde göra nåt konkret och började läsa till läkare.
Och här står jag nu.
Min erfarenhet är att en tragedi antingen gör en mjuk eller hård.
Jag blev mjuk.
För dig tror jag att det blev på det andra viset.
Går man mycket i gruppterapi lär man sig känna igen det.
Vem förlorade du?
Alla.
Gå hem sov lite grann. Du har kvällsskiftet.
Har jag?
- Hej, Ariel. - Hej.
Du måste vara moster Linda. Trevligt att träffas.
Tack för det här.
Är du redo?
Jag väntar här.
- Hej. Jag heter Vanessa. - Jag heter Ariel.
- Vilket fint rum du har. - Tack.
Du kan komma närmare om du vill.
Det är okej.
Kan du höra det?
Ja, jag hör honom.
Jag hör dig, pappa.
Jag hör dig.
Du skämtar...!
Varenda ventilator som intensiven kan avvara.
En lägenhetsbrand. 22 än så länge. Brännskador, benbrott, hjärtinfarkt.
Vi behöver en hel tunna med morfin.
Översättning: Marie Karlsson www.btistudios.com